Torsdag, 31. oktober
FORSVUNDNE BØRN
EFTERLYST
Er du Lucie Klavel?
- Ryger du? - Nej.
I skolen havde jeg en meget streng lærer.
Han lugtede til vores ånde hver morgen -
- og dem, der stak af røg fik som regel dårligere karakterer.
I dag er det mig, der er læreren.
Dine øjne har forskellige farver. Det har jeg aldrig set før.
Det er sjældent. Ved du, hvad man kalder det?
- Heterokromi. - Godt.
- Ved du, hvad man siger? - Fejlpigmentering af iris.
Nej, ikke i medicinske termer.
Øjnene har forskellige sjæle. En sjæl går ind i det ene og en i det andet.
Det er blot en fejlpigmentering af iris.
- Jeg hedder fru Wilson. - Det ved jeg godt.
- Du kan kalde mig Catherine. - Jeg foretrækker fru Wilson.
Som du vil, frøken Klavel.
De fleste af vores patienter orker ikke at gå på toilettet.
De kan åbenbart heller ikke åbne døren.
Denne mand behøver ikke meget pleje. Kun en sprøjte.
Han er ret snakkesalig, men vi har kun et kvarter.
Hvis vi ikke overholder tidsplanen ødelægger vi planlægningen.
Tag min taske. Den er for tung for mig.
André?
Tid til din sprøjte, André.
Slap af, det er bare mig.
Du vil ikke have, at vi kommer om morgenen i stedet for, vel?
- Er det mit barnebarn? - Nej.
Hun har ikke været her længe.
Det her er Lucie, som skal hjælpe mig de næste ti dage.
- Hun er praktikant. - Og hvor er mit barnebarn?
Hils på Lucie.
- Goddag. - Goddag, hr. Marchal.
Nej, hold op! Hold nu op!
Det er altid det samme.
Jeg kan gøre det.
Har du gjort det før? Bare du ikke brækker nålen af.
Jeg kan gøre det.
Okay, vis os, hvad du kan.
Det er okay, hr. Marchal.
Ikke værst.
Bed mit barnebarn besøge mig. Hun hedder Matilda.
Bed hende besøge mig snart.
Det skal vi gøre.
Det er ikke fordi vi keder os, men vi er nødt til at gå nu.
Vi ses i morgen.
Vi ses i morgen, hr. Marchal.
Maddy, hvilke gaver har du lagt til os i dag?
- Vent her. - Hvorfor?
Du er ikke parat til den her patient.
- Hvad er der med patienten? - Vent her, sagde jeg.
Jeg er ikke længe væk. Sluk for radioen, ellers dør batteriet.
Nysgerrig og utålmodig, lige hvad jeg kan lide.
Du har alt, som jobbet kræver.
Lad mig præsentere Deborah Jessel.
Deborah Jessel var en berømt danselærerinde, meget streng.
Hun havde elever fra Paris. Det var før, hun røg i koma.
Det er mange år siden nu.
Luk vinduet op.
Lidt frisk luft og solskin?
Det har vi kun godt af. Selv planter må ånde.
- Plejer du at tale med hende? - Kun om mine små bekymringer.
Hun kan ikke afbryde mig eller sladre.
Og det er billigere end en psykolog.
Læsning var en af de få fornøjelser, som hun tillod sig.
- Kan du lide at læse? - Ja.
Tag bare en.
Tag bare en uden at tænke dig om.
Jeg ved aldrig, hvad jeg skal vælge. Jeg ved ingenting om litteratur.
Luk øjnene og vælg en.
Det er bare et stakkels møl.
Jeg har alligevel ikke tid til at læse med alle mine kurser.
Vil du skifte det?
- Hvorfor får hun en transfusion? - Jeg ved det ikke. Jeg er ikke læge.
- Hun trænger til en manicure. - Det går hurtigt at klippe negle.
I hendes tilstand er hun nok ligeglad med sine negle.
Klager familien ikke over, at vi ikke gør vores job?
Hendes eneste familie er en datter. Hun har været døv siden fødslen.
Hun døde nok længe før dine forældre mødtes.
Hvorfor ligger hun ikke på hospitalet?
Hendes sidste ønske var at dø hjemme.
Når man har så mange penge, respekterer de ens ønsker.
Deborah Jessel er meget rig. Det siges, at hun har en skat.
- Hvad for en skat? - Penge, juveler, guldbarrer.
Skatten er gemt et hemmeligt sted. Det siger rygtet i hvert fald.
Tro mig. Jeg har prøvet hver en dør med lås og nøglehul.
Er der en chance for, at hun en dag kan vågne op?
En lige så stor chance som at jeg skulle møde en rig fyr -
- der vil tage mig langt væk herfra.
- Så der er intet håb? - Træk persiennerne ned.
Hvis vi lader dem være åbne, og de kontrollerer det, får vi problemer.
Sladderhanke... Jeg hader medicinske kontrollanter.
Godnat, Deborah.
Nu ingen dumheder i nat.
Jeg ved, at det her job ikke er nemt at lære -
- men af din første dag gjorde du det rigtig godt.
- Tak, fru Wilson. - Selv tak, frøken Klavel.
Vi ses i morgen. Samme tid, samme straf.
Vi ses i morgen. Hav en god aften.
Hej, Lucie!
Er du okay?
- Jeg har savnet dig. - I lige måde.
Har du det godt?
- Du er så smuk. - Hold op!
Bare fordi jeg stinker af fisk.
William! Du går ingen steder, før vi har lastet fiskene af.
Okay.
- Godaften, hr. Kerrien. - Hun sagde "godaften".
Godaften, Lucie.
Jeg skal nok skynde mig.
Så kan vi tage en øl og du kan fortælle alt om din dag.
- Går det godt, mor? - Helt fint. Hvad med dig?
Hvad er der, Lucie?
Skal du belemre mig på jobbet med den fryns, der stinker som en sardin?
Ja. Gør noget for de 50 euro, som mor betaler dig...
...og hent to øl. - Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
- Det er hårdt ude til søs. - Ja.
Fortæl om din første dag.
Sygeplejersken, der oplærte mig, var ret streng, men hun var flink.
- Og patienterne? - De fleste taler ikke engang.
Det lyder mere som et mareridt.
Kan du huske spøgelseshuset ved heden på vej til Carantec?
Laver du sjov? Ja, selvfølgelig! Mor forbød os at gå derind.
Ben og jeg gik derind alligevel for at vise, at vi var modige.
- Var du der? - Måske.
- To øl. Hvad skal I lave senere? - Noget uden dig.
- Ben! - Ja, jeg kommer.
- Jeg må ikke tage et sekunds pause. - Gå nu.
Skål!
- Så du var der? Hvad er der? - Bare en gammel dame.
- En gammel dame? - Ældgammel.
Mindst 100 år gammel. Hun lever, men hun kan ikke røre sig.
Det var ikke en særlig spændende historie.
Jeg er ikke klar endnu.
Hun ligger i koma og er meget rig.
Ifølge min vejleder har hun en skat gemt i sit hjem.
- Hvad for en skat? - Hun ved det ikke. Hun leder efter den.
Hvad, hvis vi finder den først? Vi skal bare smadre et vindue.
Er du gal? Hvorfor vil du stjæle fra en gamling?
Hvad snakker I om?
Kender du ikke det? Får du aldrig lyst til at forandre dit liv?
Hvad er der galt med dit liv?
Hvad er det? Hvad snakker I om?
Jeg er 22 og har lige så grove hænder som min far.
Jeg elsker havet, men jeg vil ikke dø til søs.
Som min far og hans far. Ingen har givet mig et valg.
Jeg vil leve på land med dig. For altid.
Langt væk herfra.
Tag bare Ben. - Hvor længe vil du være mors dreng?
Jeg forstår ikke, hvad I taler om. Hvad er det for noget?
Jeg går nu.
Lucie!
Hvad er der? Du sagde, at din far har økonomiske bekymringer.
Han har arbejdet ekstra om natten, siden din mor døde.
Du skal ikke indblande min mor.
Du er som et barn med en masse dumme idéer, der ikke lytter.
Sad du ikke inde, fordi du stjal et tv fra en strømers garage?
Tag det nu ikke op igen. Strømeren var hæler!
Det ved du godt.
Jeg må tilbage på arbejdet, ellers kværker min far mig.
Tænk over det.
Gør det.
Ja, skat. Vi ses i weekenden.
Jeg må gå i seng. Lucie er her og jeg skal på arbejde.
Det skal jeg sige.
Lucie? Jeg går på arbejde nu.
Så kalder du hende skat?
- Mor døde for otte måneder siden. - Din mor forlod os.
Janice er en god kvinde.
Hvad bad hun dig sige?
Hun skal bo her med os.
Jeg går nu.
Vi må tale om det i morgen. Jeg skal gå. Jeg er sent på den.
Hallo?
Vi ødelægger intet og tager kun det, som vi behøver.
For et bedre liv. Du vil ikke fortryde det.
Det håber jeg ikke.
Ville du røve en gammel tante uden mig, dit fjols?
Du er kun med, fordi du har kørekort. Kør nu!
Du mistede jo dit i en måned.
Pis!
Det går nok hurtigere med min kværn end med den her skrotbunke.
Drop det pis! Den starter altid.
Skrid, grimme møgunger!
Se bare. Jeg sagde jo, at den altid starter.
Vent! Parker der.
For at være på den sikre side går vi til fods herfra.
- Mener du det? Et pudebetræk. - Hold kæft.
Vent lidt... Mener du, at vi skal gå i mørket i to timer -
- klædt som Ku Klux Klan? Hvad skal vi med hætterne?
Skræmme livet af den gamle? Og sige: "Slik eller ballade?"
Du kan du ikke mene.
Har du brokket dig færdig? Her.
Kom nu.
Jeg håber, at I er klar til en gåtur i skoven.
Jeg er klar til at blive rig. Snart kan vi nyde det søde liv.
Morgenmad i sengen.
Så må du sove i køkkenet.
Vi har gået i 25 minutter. Jeg orker ikke mere.
Går vi den rigtige vej, Lucie?
- Hold op med at fløjte, William. - Slap af. Ingen kan høre os.
Ikke derfor... Du ved, hvad man siger.
Hvis man fløjter allehelgensaften, kan de onde ånder høre det.
Du skal ikke lytte til fulderikkerne i baren.
- Hvad laver hun? - Flammen tiltrækker Manden med leen.
Han kan rende mig.
Pis!
Jeg er lidt skuffet. Næsten for nemt.
Sig det ved døren.
Jeg kan slå den ind, hvis det bliver nødvendigt.
Uden et koben bliver vi her hele natten.
Hvis du ødelægger noget, går jeg. Jeg advarede dig.
Det sidste ord er ikke sagt. Bare rolig.
- Kom, vi ser os omkring. - Hvor skal du hen?
Han mener det...
Det var ikke den bedste idé at begå indbrud med jer to.
Det er ikke for sent at vende om og tage en øl i varmen.
Will!
Jeg må sige en ting. Lucie giver første omgang, hvis vi går nu.
Et nyt liv venter os derinde, Ben.
Vi kan ikke komme ind i villaen uden at smadre et vindue.
- Vi ved ikke, hvad vi leder efter. - Nej, lige præcis.
Det finder vi snart ud af. Kom nu.
Nu går vi.
Hvad vil du gøre?
Pis, han er så fandens besværlig.
Kom nu.
Er du okay?
Ben! Kom nu, Ben.
Ja, jeg kommer. Du ved, at jeg følger efter dig overalt.
Det bliver svært at komme ud. Især med et pengeskab.
Det må vi bekymre os om senere.
Hvis der er en skat, så er den ikke i den her rotterede.
Lad os gå ud igen.
Hør nu, Klavel! Hvad laver du?
Jeg sagde jo, at vi ville komme ind.
- Hvor er den gamle? - Øverste etage.
Nu går vi.
Jeg kan ingenting se. Kan vi ikke tænde?
Skal vi også ringe til strømerne? Led i stedet for at sige dumme ting.
- Will, det her føles ikke godt. - Hvad mener du?
Giver du afkald på din andel?
Se, Will! Det er sølv. Det er sikkert værdifuldt.
- Mangler du en tekande? - Det tror jeg ikke...
Mener du det? En rusten saks. Er du skrothandler?
Skatten er sikkert en bunke med mønter eller juveler.
Det håber jeg.
Hold da kæft...
Pis, jeg sked næsten i bukserne.
- Hvad kalder man udstopning af dyr? - Taxidermi.
Taxidermi.
- Efterlad ingen spor. - Nå ja. Undskyld.
Hun lader som om hun er din pige.
Pis! Alting er låst hernede.
Pyt med det. Så går vi op igen.
Hvad er det for nogle tegninger?
Jessel havde kun en datter. Døv siden fødslen og død for længst.
Så slipper vi for, at arvingerne kommer og klager.
Kom her!
Hvad fanden er det her?
Et lille teselskab for dyredukker.
Hvilket barn ville dog lege her?
Det var ingenting.
Damerne først.
Jeg kan ikke gøre det.
Der må være en grund til, at den her dør er låst.
Skatten må være her.
- Ja, men vi har ingen nøgle. - Det mener du ikke, Sherlock.
Jessel!
- Hun har en nøgle rundt om halsen. - Nøglen til døren.
- Skal vi gå op og hente den? - Den gamle mærker ikke noget.
- Jeg nægter at gå op. - Vi låner den. Kun ganske kort.
Godt gået, skat.
- Pis! - Lad mig prøve.
Okay, nu er det nok! Vi afleverer nøglen tilbage og så går vi.
Hold op med det der! Jeg lover at...
- Hvad har du gjort? - Nu har vi intet valg længere.
Vi går ind.
Pis! Der er ingenting her!
Hvor er den gemte skat? Der er ingenting her!
Vær stille!
For fanden da...
Hvad fanden er det?
Et lig.
Jeg tror, at det er Jessels datter.
Det er hende, der er skatten.
Lys på hende. Lys nu!
Hold da kæft!
Er det den gamle?
Nej, det er umuligt.
Det er nok bare bjælkerne der knager.
Nu går vi. Kom så!
- Op med dig! - Hjælp mig!
Hvad fanden er det her?
Vi er lukket inde her!
Hør nu! Jessels rum har et vindue. Et vindue uden gitter.
Vi kan ikke gå op nu! Kan du ikke høre, der er nogen?
Hun kan umuligt være vågnet. Det er den eneste vej ud!
- Will? - Vi gør et forsøg.
- Hvor er hun? - Fru Jessel?
Vi må ud herfra, hurtigt.
Kom nu, William! Vinduet.
- For fanden da, Lucie! Du sagde... - Det kunne åbnes før.
Vi skal bruge noget til at bryde låsen op med.
Ben?
Hvor er du?
Lucie! Kom nu!
Kom!
Pis, der er ingen dør!
Der er ingen dør.
Det går ikke!
Deborah og Anna Jessel December 1935
- Jeg tror, at hun hed Anna. - Hvem?
- Jessels datter. - Hende skider jeg på.
- Vi må lede på hendes værelse. - Der er ingenting!
Bliv her og prøv at åbne vinduet.
Vi går ingen steder, før vi har fundet Ben. Okay?
Gør, hvad jeg siger, Will.
Du er helt håbløs, Ophélie. Forlad salen øjeblikkelig!
Gå hjem nu, piger. Skynd jer!
Glem ikke at neje.
Af sted med jer!
Anna!
Kun fremmede, sagde jeg.
Anna!
Anna, gå ikke ud!
Forveksl ikke dagen med natten!
William!
Lucie?
- Er det dig, Lucie? - William.
Ben?
Hvad laver du med den tingest over hovedet?
Hvor fanden har du været?
Hold op, Ben!
Hvad sker der? William!
Jeg er lukket inde! William!
Hold op, Ben!
William! William!
Dans. Kom så!
Kom nu! Hverken solen eller månen vil vide af dig -
- og endnu mindre dem, der bor under dem.
Din verden er her med mig.
Kom i sving!
Igen.
Anstreng dig for at danse i stedet for at prøve at flygte!
Op og ned! Kom så!
Igen. Stræk benene.
Kom så!
Lavere. Længere ned.
Lavere! Lavere!
Endnu mere! Endnu mere!
Anna?
Anna.
Du er ikke død.
Du er bare gået i stykker.
Fru Wilson?
Hvad laver du?
Bare mit job.
Wilson? Hvad laver du her?
Hvorfor er du ikke gået hjem...
...som alle de andre?
Du burde have valgt en anden bog, min kære.
William...
Han gjorde, hvad han kunne.
Mor?
Anna...
Vågn op.
Jeg er menneskelig.
Dans, min datter.
Dans!
Kom!
Forveksl ikke dagen med natten.
Oversættelse: Jacob Jensen www.primetext.tv